Alussa oli vain meri -
kunnes siitä nousi äitisaari.
Te Fiti.
Hänen sydämessään asui suurin koskaan tunnettu voima.
Sieltä kumpusi itse elämä.
Ja Te Fiti jakoi voimansa maailman kanssa.
Mutta ajan mittaan -
jotkut alkoivat etsiä Te Fitin sydäntä.
He uskoivat, että jos he saisivat sen,
he saisivat myös luomisen voiman.
Ja eräänä päivänä -
kaikkein rohkein heistä -
matkasi yli aavan meren hakemaan sen.
Hän oli tuulen ja meren puolijumala.
Hän oli soturi.
Veijari.
Muuntautuja, joka pystyi muuttumaan -
miksi tahansa taikakoukkunsa avulla.
Ja hänen nimensä -
oli Maui.
Mutta ilman sydäntään Te Fiti alkoijärähdellä,
ja siitä syntyi kauhistuttava pimeys.
Maui yritti paeta,
mutta sai vastaansa toisen sydäntä tavoittelevan.
Se oli Te Kä.
Maan ja tulen demoni.
Maui sai iskun taivaalta -
eikä häntä sen koommin nähty.
Hänen taikakoukkunsa ja Te Fitin sydän -
katosivat mereen.
Missä vielä nytkin,
tuhat vuotta myöhemmin -
Te Kä ja syvyyden demonit -
yhä etsivät sitä sydäntä.
He piileksivät pimeydessä, joka jatkaa leviämistään -
ja pelottaa tiehensä kalamme -
imien elämän jokaiselta saarelta,
kunnes kaikki on ahmaistu -
sen verenhimoiseen kitaan, jota ei kukaan pääse pakoon.
Mutta jonain päivänä -
sydämen löytää -
joku, joka matkaa riutan tuolle puolen,
Iöytää Mauin -
ja vie hänet suuren meren ylitse -
palauttamaan Te Fitin sydämen -
ja pelastamaan meidät kaikki.
Kiitos, äiti. Nyt riittää.
Isä.
Kukaan ei mene riutan tuolle puolen.
Olemme turvassa täällä. Mitään pimeyttä ei ole.
Eikä mitään hirviöitä.
Hirviöitä!
- Hirviöitä ei ole, ei ole... - Tuolla on pimeys!
Riutan tuolla puolen ei ole muuta kuin myrskyisiä meriä.
Minua oksettaa.
Niin kauan kuin pysymme turvallisella saarellamme,
meillä ei hätää.
Legendat ovat totta.
Jonkun on lähdettävä.
Motunui on paratiisi, äiti.
Kuka haluaisi pois täältä?
Hus, hus!
Vaiana!
Siellähän sinä olet. Mitä sinä teet? Minä säikähdin.
Mitä? Haluan takaisin tuonne.
Nünhän små hamat. Mutta et mene smne.
Se on vaarallista.
Tulehan, Vaiana.
Palataan takaisin kylään.
Olet kansamme seuraava suuri päällikkö.
Teet vielä mahtavia asioita, pikkuinen.
Kyllä vain. Kunhan ensin opit, missä sinun on määrä olla.
Vaiana!
Nähkää, nähkää
Vaiana nyt innostuin
Ja näytänkin Motunuin Tän kaiken saat
On tanssi tää muinainen
Sen askeltaa jokainen
On poljento vanha Polvet vaihtuu vaan
Kansan tapa ei 00 hapan
Taito täällä huolella vaalittu
Nyt ethän vain kompastu
Niin kaiken saat
On yhteistä tietomme
Niin juorut kuin kättenjälki
Ja illalla tullaan kotiin päin
Hei nyt mä näin
Ei rantaan ei
Vaiana, voi kaihda merta
Niin paljon me huolta
- Susta kannettiin - Kannettiin
Ja kuules hei
Kun etsit så onneas Niin huomaat se syntymässäs
Annettiin
Ja katsopas kookosta
Siis täh?
Sen korkeuksiin
Näin meille itsensä kokonaan Se antaa niin
Sen säikeet verkoiksi virkkaan
Sen maidon juoda saan
Teen puusta valkean kirkkaan Ja lehdillä kokkaillaan
Katsopa kookosta
Se aarre on niin
Niin saari meistä huolehtii
Ei kauan vie
Kun vuoron saat
00t saaremme ykkösnainen
Ja saari toiveesi täyttää
Johtaa saat
Saat näyttää tien
Oot silloin oppinut kaiken
Ja valmis onnesi 00t kohtaamaan
En tahdo kartella merta Mä voiman aalloista saan
Voi vettä vain ohjailla Hah, ei määrätä milloinkaan
Taas juorut kylässä kulkee On vaadittu muuttumaan
Kun turhalta korvat sulkee Sen voi unohtaa
Oot tullut isääs, tyttö Päättäväinen pää
Ohjeista poimi vain parhaat Voit herkkyyden säilyttää
Ja ken sen kuiskauksen kuulee Niin lähteköön seuraamaan
Vaiana sen kuiskeen kuulee Sielustaan
lsä!
Minä vain katselin. En aikonut nousta veneeseen.
Tule. Minun pitää näyttää sinulle jotain.
Olen halunnut tuoda sinut tänne siitä, kun avasit silmäsi.
Tämä on pyhä paikka.
Päälliköiden paikka.
Tulee aika,
jolloin sinä seisot huipulla ja asetat kiven tälle vuorelle.
Kuten minä tein. Ja isäni.
Ja hänen isänsä ja kaikki päälliköt kautta aikojen.
Ja små pâwânä,
kun asetat tänne oman kivesi,
annat saarelle korkeamman huipun.
Olet kansamme tulevaisuus, Vaiana.
He eivät ole tuolla.
He ovat täällä.
Sinun on aika olla heidän päällikkönsä.
- Sen säikeet verkoiksi virkkaan - Sen säikeet verkoiksi virkkaan
- Sen maidon juoda saan - Ne hyödyksi käyttää saan
- Teen puusta valkean kirkkaan - Ja laulan lauluni kirkkaan
- Ja lehdillä kokkaillaan - Kun vatsoja täyttää saan
- On kansamme vahva niin - Vahva
On vahva se niin
Ja saari vastaa tarpeisiin
Kun tuntee näin
Vain tänne jään
On koti, kaikkemme saari Voin huomispäiväänkin luottaa
Saaren jaan
Näin alkaa tää
Näin jatkuu kansamme kaari
Se tarttuu yhteiseen nuottaan
Saarellaan
Ja täältä aarteemme löytyy
Saareltaan
Suurimman onnen löytää
Saarellaan
Katto vuotaa jokaisella myrskyllä, vaikka lisään lehviä.
Korjattu!
Ei se johtunut lehvistä.
Tuuli kääntyi.
Onpa hyvää possua.
En tarkoittanut... en minä...
Mitä? Joku huutaa minua, joten minä tästä... Heippa!
Hyvin menee.
Onko se jo valmis?
Ihan kohta.
Minua kiinnostaa tuo kiveä nokkiva kana.
Siltä näyttää puuttuvan kaikki tarvittava älli.
Pitäisikö se keittää ruuaksi?
Joskus vahvuus piilee pinnan alla.
Hyvin syvällä joissain tapauksissa.
Olen varma, että Heiheillä on piileviä kykyjä.
Tässä on sato.
Kuorin aamulla kookospähkinöitä ja...
Tuota...
Raivaamme pois sairaat puut ja istutamme uusia.
Tuonne.
Kiitos, Vaiana.
Tyttö pärjää hyvin.
Tämä sopii sinulle.
Päällikkö?
Teidän pitäisi nähdäjotain.
Itälaguunin pyydyksiin -
tulee aina vain vähemmän saalista.
Kierrätetään kalastusvesiä.
Tehtyjo. Kalaa ei ole.
Kalastetaan sitten saaren toisella puolen.
Yritimme sitä.
Tuulen puolella.
Suojanpuolella, matalikolla ja salmessa.
Yritimme koko laguunissa.
Kalat ovat poissa.
Yritittekö vaihtaa syöttejä?
Ei se johdu syöteistä.
Kalaa ei ole.
Tilanne vain pahenee.
Ymmärrän, että teillä on syytä huoleen.
Juttelen neuvostolle. Olen varma...
Entä jos kalastamme riutan tuolta puolen?
Kukaan ei mene riutan tuolle puolen.
Tiedän. Mutta jos laguunissa ei ole kalaa...
- Vaiana. - Ja tuolla on kokonainen meri.
Meillä on yksi sääntö.
Vanha sääntö. Silloin 0li kalaa.
- Se sääntö pitää meidät turvassa... - Mutta isä, minä...
...sen sijaan, että vaarantaisit väkemme, jotta pääsisit veteen.
Aina, kun luulen sinun viisastuneen...
Kukaan ei mene riutan tuolle puolen!
Sanoit muuta isäsi kuullen.
Seisoen veneessä.
En sanonut sitä siksi, että haluaisin merelle.
Mutta haluat silti.
- Hän on ankara sinulle, koska... - Koska ei ymmärrä minua.
Koska hän oli samanlainen.
Meri veti häntä puoleensa.
Se tapahtui tuolla rannassa.
Hän otti kanootin.
Hän ylitti riutan -
ja löysi armottoman meren.
Aallot olivat kuin vuoria.
Hänen paras ystävänsä pyysi päästä mukaan.
lsäsi ei kyennyt pelastamaan häntä.
Hän toivoo pelastavansa sinut.
Joskus käy niin,
että toivomme olevamme joku muu tai tekevämme jotain muuta,
mutta sen ei ole määrä tapahtua.
Taivaanrantaan katse Aina vain kääntyy
Tunnen kaukaisen kaipuun
Enkö tänne kuulukaan?
Kunpa voisin sitoumuksen antaa
Silti kuljen meren rantaan
Sen ääreltä rauhan saan
Mihin kuljenkin Mitä tahdonkaan
Mitä päättäisin Kehää kierrän vaan
Yksi suunta on aina mahdoton
Ja se kutsuu niin
Meri taivasta koskettaa vain
Tien näyttää
Sen suuntaan vois
Lähteä pois
Tuuli suolainen purjeeni vain Jos sais täyttää
Tuntisin sen
Miten kaukaa kutsu merten Mun korvaan soi
Tuttu läpikotaisin on saari
Piirtyy elämäni kaari
Paratiisiin päällä maan
Tarkoin tänne juurtuneet on saareen
Kaikki roolinsa saaneet
Kai omaanikin juurrun vaan
Kansaa johtaa saan Jätän kaiken muun
Tartun valtikkaan Osaan tarjottuun
Voinko vaientaa Oman sielun, suun
Miksi tunnen näin?
Meri kaukana kimmeltää niin
Sen pintaa
Liukua vois
Kauaksi pois
Meren suuren kun kuulen kutsuvan Vihloo rintaa
En tietää voi
Mitä piilottaa taivas rannan taa
Meri taivasta koskettaa Taas tien näyttää
Ja kutsun toi
Kauaksi pois
Tuulet selkäni puolelta Saa purjeen täyttää
Ne viedä voi
Kauaksi pois
Ei hätää, Pua.
Kyllä minä osaan.
Riutan takana on enemmän kalaa.
Riutan takana on enemmän.
Ei kauhean paha.
Pua!
Mitä äsken tapahtuikin,
laita se possun syyksi.
Mummi.
Kerrotko isälle?
Olen hänen äitinsä. Minun ei tarvitse kertoa hänelle mitään.
Hän oli oikeassa.
Tuonne menemisestä.
Minun on aika laittaa kiveni vuorelle.
Hyvä on. Mene sitten kylään.
Vie kivi sinne ylös.
Mikset yritä estellä minua?
Sanoit haluavasi sitä.
Niin haluankin.
Kun minä kuolen,
tulen takaisin tulen takaisin tällaisena.
Tai valitsin väärän tatuoinnin.
Miksi olet outo?
Olen kylän hullu muori. Se on työni.
Jos haluat sanoa minulle jotain, sano.
Haluatko sanoa minulle jotain?
Haluatko sinä kuulla jotain?
Sinulle on kerrottu kaikki muut kansamme tarinat,
paitsi yhtä.
Mikä tämä paikka on?
Luuletko tosiaan esi-isiemme pysyneen riutan suojissa?
Mitä tuolla on?
Vastaus siihen, mitä kysyt itseltäsi.
Kuka sinun on määrä olla?
Mene sisälle -
ja soita rumpua -
ja selvitä asia.
Soita rumpua.
Päivällä merkkimme on
Suunta auringon
Ja tuulet aavoilta niin
Osuu purjeisiin
Ja kartan tähdistä teen
Kun yö pimenee
Kun yö pimenee Minne meen
Ja aina kauemmas
Taas uusi saari eteen kohoaa
Ja kun uuteen rantaan astun taas
Niin aina kotisaareen
Tunnemme tien
Vain merenkävijä sen nähdä saa
Kun sukupolvi toisen jälkeen Taidon pidemmälle vie
Tunnemme tien
Me olimme merenkävijöitä.
Me olimme merenkävijöitä!
Miksi lopetimme sen?
Maui.
Kun hän varasti äitisaarelta, pimeys lankesi.
Te Kä heräsi.
Hirviöt vaanivat eivätkä laivat palanneet takaisin.
Muinaiset päälliköt kielsivät merimatkat meidän turvaksemme -
ja nyt olemme unohtaneet, keitä olemme.
Ja pimeys on jatkanut leviämistään -
ajaen pois kalat,
tuhoten elämän -
saarelta toisensa jälkeen.
Meidän saareltamme.
Mutta jonain päivänä -
joku matkaa riuttamme tuolle puolen, löytää Mauin -
ja vie hänet suuren meren ylitse -
ja palauttaa Te Fitin sydämen.
Olin siellä sinä päivänä.
Meri valitsi sinut.
Luulin sen olleen unta.
Ei.
Esi-isämme uskoivat Mauin olevan tuolla,
koukkunsa kohdalla.
Seuraa sitä, niin löydät hänet.
Miksi se valitsi minut?
Enhän minä pääse edes riutan tuolle puolen.
Mutta minä tiedän, kuka pääsee.
- Sato mätänee. - Entä kalat?
Se koskee koko saarta.
- Rauhoittukaa. - Mitä aiotte tehdä?
Kuokimme uusia peltoja. Keksimme tavan...
Voimme pysäyttää pimeän ja pelastaa saaremme!
Tiedän luolan, jossa on veneitä.
Suuria kanootteja.
Voimme ottaa ne ja löytää Mauin. Hän saa palauttaa sydämen.
Me olimme merenkävijöitä. Voimme aloittaa sen uudestaan.
Käskit minun auttaa kansaamme.
Näin me autamme.
Isä?
Mitä sinä teet?
Olisi pitänyt polttaa ne veneet aikaa sitten.
Ei. Älä!
Meidän on löydettävä Maui. Meidän on palautettava sydän.
Ei ole mitään sydäntä.
Tämä on pelkkä kivi.
Ei.
Päällikkö! Äitisi!
Äiti.
Onko mitään tehtävissä?
Mene.
Mummi.
Mene.
Ei nyt. En voi.
Sinun täytyy.
Meri valitsi sinut.
Seuraa koukkua.
Mummi...
Ja kun löydät Mauin,
ota häntä korvasta ja sano:
"Olen Vaiana Motunuilta."
"Astu veneeseeni,"
matkaa meren halki -
"ja palauta Te Fitin sydän."
En voi jättää sinua.
Minne ikinä menetkin, olen mukanasi.
Mene!
Meri taivasta koskettaa Niin kutsun kuulen
Sen suuntaan noin
Lähdenkö pois
Kaikki pelkoni Epäröintini häipyy tuu/een
Edessä on
Tuntematon
Mihin kuljenkin Mitä aionkaan
Kaikki johtaa nyt
Yhä kauemmas Koti taakse jäi
Yksin lähden näin Tätä tahdoin niin
Valo sieluista rakkaimman saa
Tien näyttää
Ja mennä voin
Kauaksi pois
Täysikuu valaisee Rohkeus purjeeni täyttää
Se viedä voi
Kauaksi pois
Olen Vaiana Motunuilta. Astu veneeseeni,
matkaa meren halki ja palauta Te Fitin sydän.
Olen Vaiana...
Motu... nuilta.
Heihei?
Ei hätää. Olet kunnossa.
Näetkö?
Sillä lailla. Kiltti vesi.
Meri on ystäväni.
Heihei?
Paikka.
Hyvä on. Seuraava pysäkki, Maui.
Olen Vaiana Motunuilta.
Sinä astut veneeseeni,
matkaat meren halki -
ja palautat Te Fitin sydämen.
Olen Vaiana Motunu...
Astut veneeseeni!
Voi ei.
Ei, ei, ei.
Meri?
Auttaisitko vähän?
Ei, ei.
Ole kiltti.
Käänny!
Auta minua!
Pyydän.
Mitä?
Pyysin auttamaan.
Ja sinä hajotit veneeni.
Se ei ole auttamista.
Pissikööt kalat päällesi kaiken päivää.
Eli...
Maui?
Maui!
Maui, tuulen ja meren puolijumala.
Minä olen Vaiana Motunuilta.
Astut veneeseeni.
Ei. Sinä astut veneeseeni.
Niin. Olen Vaiana Motunuilta.
Sinä astut...
Vene. Vene!
Jumalat ovat antaneet minulle...
Maui, muuntautuja.
Tuulen ja meren puolijumala.
- Minä olen Vaiana... - Miesten sankari.
Mitä?
Se menee näin. Maui, muodonmuuttaja, tuulen ja veden puolijumala,
miesten sankari.
Minä keskeytin. Aloita alusta. Miesten sankari. Jatka.
Minä olen...
Anteeksi, anteeksi.
Ja naisten. Miesten ja naisten.
Molempien. Kaikkien.
Se ei riipu sukupuolesta.
Maui siis on kaikkien sankari.
Hyvin menee.
Mitä? Ei. Olen täällä...
Tietenkin.
Kyllä, kyllä.
Mauilla on aina aikaa ihailijoilleen.
Kun käyttää lintua kirjoittamiseen,
sitä kutsutaan tviittaamiseksi.
Tiedän. Et pääse tapamaan sankariasi joka päivä.
Et sinä ole minun sankarini.
Enkä tullut siksi, että laittaisit nimesi airooni.
Olen täällä, koska varastit Te Fitin sydämen.
Ja sinä astut veneeseeni -
matkaat meren halki ja laitat sen takaisin.
Ihan kuin et muka pitäisi minusta.
Eihän se ole mahdollista, koska -
juutuin tänne tuhanneksi vuodeksi,
kun yritin tuoda sydämen lahjaksi teille kuolevaisille.
Että saisitte itsellenne voiman luoda elämää.
Niin. Joten luulen, että yritit sanoa:
"Kiitos."
- "Kiitos?" - Eipä kestä.
Mitä?
En minä... En ollut...
Miksi ihmeessä sanoisin niin?
Hyvä on.
Oiskos nyt homma tää niin
On suuruus sulle uutta kokonaan
Ja iskeehän se tunteisiin
Heitä pelko pois
Ei ihmislapsi näytä muuttuneen
Jos luvan saan Tanssüaan
Minä tässä olen, Maui Kattele
Et silmiä tästä irti saa
Koska katsot puolijumalaa
Voi älä kiittele
Ei kestä
Vaikka maat ja taivaat sait
Kaikki on hei, jo okei
Ei kestä
Oon jamppa hiukan jumalainen vain Hei
Ken taivaan nosti korkeutta päin
Kun kehdostasi lähdit
Tää näin
Illat viilentyi Maan kuoren alta tulta toin
No onnistui se noin
Joo, lassosin auringonkin
Ei kestä
Niin riittää päivät paremmin
Tuulenkin valjastin niin
Ei kestä
Nyt saatte tuulta purjeisiin
En kiitosta kaipaile Ei kestä
Meren aalloista maat kohotan
Voit polvi/ta nousta sä hei
Ei kestä
Sä näät vaan puolen jumalaisemman
Ei kestä
Tai itse kestä en
Hei, pitääks tää kaikki nyt selittää
Tiedät kai miten Yks maailma pelittää
Ai vuoksi, vilja, joo Kuuluu kai Mauinkin parhaimmistoon
Ankerias ja sisälmykset
Kasvatti puun sekä sen kookokset
Että kuinka? Mitä me opitaan?
Ei tulla tielle Kun jumala kopin saa
Kaikki kuviot ihollani Ovat merkkejä voitoistani
Katso nyt niitä Meen kivenkin läpi
Katso kun pikkuiset jalat Käy kipiti käpi
Hä? Hä? Hä? Hä?
Hä? Hei
Kaiken jo tein, sanon "hei" Ei kestä
Koko maailman kertoo vois
Kaikki on hei jo okei Ei kestä
Ei kestä
Tai itse kestä en ja menen pois
Hei, sano neito pien Ei kestä
Ei kestä
Tää venhonen mun nyt on
Se kauaksi vie se vie Ei kestä
Ei kestä
On Mauin matka muuten mahdoton
- Ei kestä - Ei kestä
Mitä?
Ja kiitos!
Hei!
Päästä minut pois. Senkin valehteleva, ällöttävä...
Eipä kestä.
Ei sitten ollenkaan.
Ei. En lähde Te Fitille jonkun penskan kanssa.
Minä haen koukkuni.
Sinulla on omasi enkä minä ole Maui ilman omaani.
Puhu selälle.
Venevälipala.
Näkemiin, senkin likainen kivikasa.
Ei, ei. Älä katso minua noin.
Se on sievä luola. Tyttö pitää siitä vielä.
Ja minä pidän sinusta masussani.
Lihotetaan sinut, rimppakinttu.
Tuota voisi katsoa kaiken päivää.
Hyvä on. Nauti saaresta.
Maui lähtee.
Ei. Pysähdy!
Hei! Sinun pitää palauttaa sydän.
Tuo oli yllätys.
Olen Vaiana Motunuilta.
Tämä on minun kanoottini,
ja sinä matkustat...
Anna olla. Meidän on lähdettävä.
Ja hän on täällä taas.
Olen Vaiana Motunuilta...
Olihan nimi Vaiana?
Kyllä.
Ja sinä palautat sydämen.
Hyvä on. Meikä lähtee.
Ei voi olla totta.
Mikä sinua vaivaa?
Pelkäätkö sitä?
En! En.
En pelkää.
Älä sekaannu, tai joudut nukkumaan kainalossa.
Lopeta.
Ei se ole sydän vaan kirous.
Kun nappasin sen, lensin taivaalta -
ja kadotin koukkuni.
Vie se pois läheltäni!
Ai tämäkö?
Hei, hei. Olen puolijumala.
Lopeta. Minä sivallan sinua.
Haluatko tulla sivalletuksi?
Sivalletituksi?
Ei se kapine anna sinulle voimia luoda elämää.
Se on kuoleman majakka.
Ellet pane sydäntä pois, se tuo tänne jotain pahaa.
Tästäkö? sydämestä?
Tarkoitatko tätä sydäntä?
Älä korota ääntäsi noin.
Tule hakemaan se.
Meidän käy vielä huonosti.
Ei. Vien meidät Te Fitille, jotta voit panna sen takaisin.
Kiitos.
Eipä kestä.
Kakamora.
Kaka-mikä?
Murhanhimoisia pikku merirosvoja.
Mitähän ne täältä hakevat?
Ne ovat aika söpöjä.
Meri!
Tee jotain. Auta meitä!
Meri ei auta sinua. Auta itseäsi!
Kiristä nostoköysi. Sido harukset!
Etkö osaa purjehtia?
Olen itseoppinut.
Osaatko muuttaa muotoasi?
Näetkö koukkuni?
Ei taikakoukkua, ei taikavoimia.
Niiden veneestä tulee lisää veneitä.
Kyllä, minä sen tein.
Ei, ei.
Heihei!
Maui!
Ne veivät sydämen!
Se on kana.
Sydän on...
Se on saatava takaisin.
Maui!
Tahuu!
Tuolla! Tuolla noin!
Käännytkö sinä?
Mitä sinä teet?
Pakenen!
Sydän!
Unohda se. Et saa sitä enää takaisin.
Sitä paitsi tässä on parempi.
Hei!
Millä minä ohjaan?
Ne listivät sinut!
Kookospähkinät.
Sain sen!
Hei!
Jee!
Se onnistui!
Onnittelut eloonjäämisestä, tytteli.
Yllätät minut.
En silti aio viedä sitä takaisin.
Jos mielit Te Fitille, joudut pahoihin paikkoihin.
Ja sitten on vielä Te Kä.
Laavahirviö.
Oletko koskaan päihittänyt laavahirviötä?
En. Oletko sinä?
En ryhdy itsemurhatehtävään jonkun kuolevaisen kanssa.
Et voi palauttaa sydäntä ilman minua,
ja meikä sanoo "ei".
Haen koukkuni.
Eikä siitä enää puhuta.
Olisit sankari.
Eikö se ole sinulle tärkeää?
Tytteli, minä olen sankari.
Saatoit olla.
Mutta nyt-
olet vain se tyyppi, joka varasti Te Fitin sydämen.
Tyyppi, joka kirosi maailman.
Et ole kenenkään sankari.
Ai en kenenkään?
Mutta -
jos viet tämän takaisin -
ja pelastat maailman,
olet kaikkien sankari.
Maui! Maui! Maui!
Olet aivan mahtava.
Emme pääse sinne ilman koukkuani. Te Kä voittaa.
Haetaan sitten se koukku.
Haetaan koukku, lyödään Te Ka, palautetaan sydän.
Ellet halua olla -
Maui, tuulen ja meren puolijumala.
Kaikkien sankari.
Ensin haemme koukun.
Sitten pelastamme maailman.
Sovittu?
Sovittu.
Kannatti yrittää.
Suuntaamme siis itään.
Tamatoan piilopaikkaan.
Se koukku on takuulla sillä tihrusilmäisellä pohjannuolijalla.
Opeta minut purjehtimaan.
Tehtäväni on viedä Maui suuren meren ylitse.
Minun pitäisi...
Minun pitäisi purjehtia.
Se on navigoimista, prinsessa.
Kyse ei ole vain purjeista ja solmuista,
vaan määränpään näkemisestä mielessään.
Että tietää, missä on -
tietämällä, missä on ollut.
Ensinnäkään en ole prinsessa.
Olen päällikön tytär.
- Sama asia. - Ei ole.
Se, jolla on mekko ja apurina eläin,
on prinsessa.
Sinä et ole navigoija.
Sinusta ei koskaan tule navigoijaa eikä koskaan...
Ihanko totta? Myrkkypiikki takamukseen?
Sinä olet ilkimys.
Jos osaa puhua, osaa opettaa.
Navigointi.
Eka oppitunti. Anna tulla.
Nosta purje.
Ei sitä purjetta.
Ei.
No, ei.
No, ei. Ei.
Yritit sitä jo.
Mittailet tähtiä, et läppää taivaan kanssa yläviitosta.
Jos virta on lämmin, suunta on oikea.
Se on kylmä.
Hei, se lämpenee.
Tuo on inhottavaa. Mikä sinua vaivaa?
Olemmeko täällä?
Minähän sanoin, että pystyn siihen.
Motunui?
Olenko kotona?
- Vaiana? - Isä?
Vaiana!
Äiti?
Auta!
Ei!
Vaiana!
Oliko hyvät kauneusunet?
Oikea navigoija ei koskaan nuku,
jotta pääsee sinne, minne on menossa.
Olehan valmis.
Perillä ollaan.
Oletko varma, että koukkusi on hänellä?
Tamatoallako? Kyllä vain.
Hän keräilee tavaroita. Luulee näyttävänsä siistiltä.
Ja usko huviksesi, että Tamatoalle -
minun koukkuni on siistein esine.
Asuuko hän tuolla?
Ei, ei, ei.
Se on vain sisäänkäynti.
Lalotaihin_
Lalotaihinko?
Hirviöiden valtakuntaan?
Mekö menemme hirviöiden valtakuntaan?
Emme me. Minä.
Sinä jäät tänne toisen kanan kanssa.
Nyt osui kohdalleen. Tähän käteen.
Älä nyt. Minusta se oli hauska. Mikset käsitä sitä?
Kutsuin tuota kanaksi. veneessä on kana.
Hän on ihminen, mutta ei se ole...
Kuulehan nyt. Unohda kokojuttu.
En ala selittämään sitä.
Ei se sitten enää ole hauska.
No, päällikön tytär.
Luulin, että pysyit kylässä.
Pussailemassa vauvoja ja sitä rataa.
Yritän vain ymmärtää,
miksi väkesi päätti lähettää...
Miten sen sanoisin? Sinut.
Eivät he minua lähettäneet.
Meri lähetti.
Merikö?
Selvähän se.
Oletko kahdeksan? Et osaa purjehtia.
Ilmiselvä valinta.
Valintaani oli syy.
Jos meri on niin fiksu,
miksei se itse vienyt sydäntä takaisin Te Fitille?
Tai tuonut koukkuani?
Meri on selvästi höpsö.
Mutta sinusta se ei takuulla erehtynyt.
Sinä olet valittu.
Meri tietää, miksi valitsi sinut.
Jos alat laulaa, minä oksennan.
En näe mitään sisäänkäyntiä.
Niin, koska se ilmestyy -
vasta ihmisuhrin jälkeen.
Vitsi.
Oletpa sinä vakava.
Ei hätää.
Se on paljon kauempana kuin miltä näyttää.
Tahuu!
Putoaminen jatkuu!
Pystyt siihen.
Mene!
Nappilaskeutuminen.
Mitä? Höhlä. Ei tyttö edes ole täällä.
Ei kukaan kuolevainen hyppäisi hirviöiden...
Sinne meni.
Hyvä on. Haetaan se koukku.
Mauin koukku.
Kyllä.
Anteeksi!
Luulin sinua hirviöksi,
mutta löysin koukkusi.
Olet oikeassa. Se Tamatoa pitää aarteistaan.
Paikka.
Mitä? Ei. Minähän löysin...
Kuuntele. Tuhannen vuoden ajan -
olen vain miettinyt hiusteni kuntoa,
koukkuni saamista -
ja sitä, että olisin taas mahtava.
Eikä sitä pilaa kukaan kuolevainen,
jolla ei ole asiaa hirviöluolaan, paitsi...
Paitsi...
ehkä syöttinä.
Vautsi!
Oikea kimalteleva luola.
Ja kuten minä,
yltä päältä säihkyvien aarteiden peüossa.
Säihkyy, säihkyy, säihkyy.
Ei tuo riitä.
Tämä on typerää. Aion käydä hakemassa sen.
Jos menet sinne, hän listii sinut. Noudata suunnitelmaa.
Kun hän ilmestyy, pidättele häntä.
Pistä hänet puhumaan itsestään.
Hän kehuskelee mielellään ansioillaan.
Te tulette hyvin toimeen.
Emme, koska revin irti hänen jalkansa.
Revitkö sinä irti...
Maui?
Mikäs tämä on?
Se on kimaltava ja säihkyvä... Hetkinen.
Se on ihminen!
Mitä sinä teet hirviöiden luolassa, jossa...
Katso vain yhteen silmään.
En voi keskittyä siihen, mitä olen sanomassa, jos...
Yhteen.
Oletpa sinä hassu pikkuinen.
Älä! Se oli mummin.
"Se oli mummin!"
Söin oman mummini.
Ja se vei viikon, koska hän oli valtava.
Miksi olet täällä?
Koska sinä olet mahtava!
Ja me kuolevaiset tunnemme tarinan ravusta, josta tuli legenda.
Minä vain halusin tietää,
miten sinusta tuli noin...
rapumainen.
Yritätkö saada minut puhumaan itsestäni?
Jos nimittäin yrität,
teen sen mielelläni.
Laulun muodossa.
No Tamatoa tietää kyllä surkeuden
Muistan ne ryöminnän vuodet
Nyt en ole enää lainkaan sellainen
Onneni kauneimman löysin
Neuvoi mummisi
Sydän näyttää saa
Sisäistä ääntäsi seuraa
Ei tiennyt mummi Mitä onni tarkoittaa
Se menee näin
Sun pitää vain loistaa
Niin kuin aarre vanhan Laivan uponneen
Kiillota Niin alkaa se loistaa
Koru kaulassa Saa kaiken kohdalleen
Ootas hei Katsos kun
Kalat ui, ui vaan Kohti sitä mikä kii/tää
On syvää
Joo, ja sieltä tullaan taas
Kuori kirkkaimpana kii/tää
Mm, on hyvää
Näin ruoka liikkuu
Ja nyt siinä kiikkuu
Hei, rapukakkunen!
Meikä on palannut.
Nyt on Maui-aika!
Mitä sanot, pikku kaveri?
Jättihaukka? Tulee.
Tahuu!
Kappas vain.
Pikku Maui näyttää hieman kurja/ta
Tuo pieni mielipuolljuma/a
Auts Aika surkee oikee koukku hurja/ta
Jäbä, katso kuka sua pyörittää
Silti pikkuruiset kehut multa saat
Nuo kuvat nahkaasi peittää
Myönnetään koriste/u ihan koukuttaa
Mut koukku tää Se voidaan nyt heittää
Oon ku hiomaton aito timantti
Talentti Mun taito on loistaa
Eikä mua pienet mauit himmennä
Oon kestävä Maui, hei
Pyrit koukkuun päin Mutta eihän puolijumalaa
Mun tarvi kumartaa Puolikskaan
Nyt sä loukkuun jäit
Rapu saksillaan sut saalistaa
Ja kokonaan
Heitetty, hyljätty, torjuttu
Jahtailee rakkautta noilta
On mahtailu turhaa
Sä näytit jo sen
Oot vaan poitsu liian pehmoinen
Maui Mun on pakko luulot poistaa
Ihan toinen täällä loistaa
Näät nyt päiviesi viime vilauksen
C'est la vie Mon ami
Tahdon loistaa
Pistän poskeen sut Kuin herkkutilauksen
Maistelen
Ei tätä voi kylliks toistaa
Et koskaan voi täällä loistaa
Hei!
Minulla on sinulle jotain säihkyvää.
Te Fitin sydän.
Et pääse minulta karkuun.
Pääsetkin. Yllätys toisensa perään.
Et pääse kovin kauas noilla pikkujaloilla.
Luomisen voimaa -
äyriäiselle.
Missä se on?
Nyt mentiin!
Entä se sydän?
Pitäköön sen. Minulla on parempi.
Kyllä, se on...
Hetkinen.
Jaa. Tämähän on simpukka, joka on peitetty -
harhautuksen vuoksi pimeässä hohtavalla levällä.
Tule takaisin!
Tahuu!
Hei!
Tykkäsitkö laulusta?
Jäimme henkiin!
Kuule...
Arvostan sitä, mitä teit tuolla.
Se vaati sisua.
Mutta...
Olen pahoillani.
Yritän kerrankin olla vilpitön, mutta sinä mietit muuta.
En. En suinkaan.
Ihanko totta? Tuijotat kuin minulla olisi-
joku hain pää.
Mitä? Onko sinulla hain pää?
Asian ydin on se,
että pikkutytöksi tai lapseksi,
jolla ei ollut mitään asiaa sinne,
teit minulle ison palveluksen.
Mutta olit vähällä kuolla.
Enkä voinut edes syödä sitä rapua.
Mahdollisuudet lyödä Te Kä?
Nolla.
Emme pääse Te Fitille. Tämä tehtävä on kirottu.
Eihän ole.
Hainpää.
Ei se ole kirottu.
Kirottu.
Voit haudan kaivaa jo
Tää loppuu
Voisitko edes yrittää?
Jättihaukka.
Hei kaikki on jo okei Tää loppuu
Tauko on ohi.
Nouse ylös.
Miksi? Aiotko pitää rohkaisupuheen?
Sanoa, että voitan Te Kän, koska olen "Maui"?
Häivy, pätkä.
Miten sait tatuointisi?
Ne ilmestyvät. Kun olen ansainnut ne.
Miten ansaitsit tuon? Mistä hyvästä?
Joku vaan löysi Eikuulun.
Mikä se Eikuulu on?
Ei kuulu sinulle.
Jatkan kysymistä.
Mistä hyvästä se on?
Lopeta tuo.
- Häivy. - Kerro, mikä se on.
Käskin sinun häipyä.
Siksikö koukkusi ei toimi?
Älä sitten puhu.
Haluat heittää minut veneestä.
Heittää minut pois.
Haluat sanoa, etten tiedä, mitä teen.
En tiedäkään.
En käsitä, miksi meri valitsi minut.
Olet oikeassa.
Mutta saareni tekee kuolemaa.
Siksi olen täällä.
Meitä on vain me kaksi.
Ja minä haluan auttaa,
mutta en voi, ellet anna.
En syntynyt puolijumalana.
Vanhempani olivat ihmisiä.
He vilkaisivat kerran ja päättivät,
etteivät halunneet minua.
He heittivät minut mereen -
ihan kuin en olisi mitään.
Jumalat löysivät minutjotenkin.
He antoivat minulle koukun.
He tekivät minusta -
Mauin.
Ja minä palasin ihmisten luo.
Annoin heille saaria, tulta, kookospähkinöitä.
Kaiken, mitä he halusivat.
Otit sydämen heidän vuokseen.
Teit kaiken heidän vuokseen.
Että he rakastaisivat sinua.
Ei se riittänyt.
Ehkä jumalat löysivät sinut syystä.
Ehkä meri toi sinut heidän luokseen,
koska se näki, että olet pelastamisen arvoinen.
Mutta eivät jumalat tehneet sinusta Mauia.
Sinä teit.
Hyvä on.
Minäkin tykkään sinusta, kamu.
Tahuu!
Jee!
Seuraava pysäkki Te Fiti.
Mitä?
Minä keksin sen.
Meri rakasti minua, kun tein saaria,
koska esi-isäsi purjehtivat pitkin merta ja löysivät ne.
Kaikki ne uudet maatja kylät.
Vesi yhdisti ne toisiinsa.
Jos minä olisin meri,
etsisin kiharatukkaista ei-prinsessaa -
tekemään sen uudestaan.
Tuo on kauneinta, mitä olet minulle sanonut.
Ehkä se olisi pitänyt säästää Te Fitille.
Minä säästin.
Vaiana Motunuilta.
Sinä taisit virallisesti tuoda Mauin suuren meren ylitse.
Vaiana! Vaiana! Vaiana!
Olet kerrassaan mahtava!
Nyt on aika.
Mene pelastamaan maailma.
Tahuu!
Maui!
Mitä sinä teet?
Etsin sinulle paremman reitin.
- Ei se onnistu. - Onnistuu.
- Käänny ympäri. - En.
Pysähdy!
En!
Oletko kunnossa?
Maui?
Pyysin sinua kääntymään.
Luulin, että me onnistuisimme.
Mekö?
Luulin, että minä onnistuin.
Voimme korjata sen.
Se on jumalten tekemä.
Ei sitä voi korjata.
Olen varovaisempi ensi kerralla.
Te Kä juuttui valliriuttaan.
Se on laavaa eikä voi mennä veteen.
Pääsemme sen ympäri.
En palaa takaisin.
Meidän on vielä palautettava sydän.
Koukkuni on murtunut.
Yksi isku hajottaa sen.
Sinun on palautettava sydän.
En ole mitään ilman koukkuani.
Tuo ei ole totta.
En ole mitään ilman koukkuani.
Olemme täällä vain,
koska menit varastamaan sydämen.
Emme, vaan koska meri sanoi, että olet valittu -
ja sinä uskoit sen.
Olen Vaiana Motunuilta.
- Astu veneeseeni. - Hyvästi, Vaiana.
Matkaa meren halki.
En aio tappaa itseäni,
jotta voisit todistaa jotain, mitä et ole.
Ja palauta Te Fitin sydän.
Meri valitsi minut.
Väärä valinta.
Maui!
Miksi toit minut tänne?
Minä en ole sopiva.
Sinun pitää valita joku toinen.
Valitse joku toinen.
Minä pyydän.
Ei.
Olet kaukana riutan toisella puolen.
Mummi?
Taisin valita oikean tatuoinnin.
Mummi!
Minä yritin.
E" pystynyt siihen.
Ei se ole sinun vikasi.
Laskin hartioillesi Iiian raskaan kuorman.
Jos olet valmis lähtemään kotiin,
olen kanssasi.
Miksi epäröit?
En tiedä.
Mä tunnen tyttösen saaren
Tietään hän käy, peloton
Äärelle aaltojen tahtoi
Perheensä ylpeys on
Toisinaan tuulet käy vastoin
Ja matka voi haavoittaa
Vaan haavat arpensa saaneet
Vahvistaa
Niin rakkaiden vuoksi muuttuu
Ja hapuilut taidoiks taipuu
Ja kun olet aivan hiljaa
Niin kuulla voit sielun kaipuun
Ja kun sen kuiskauksen kuulee
Vaiana, nyt jatka vaan
Vaiana, itses tunnetko kokonaan?
Kuka olen?
Olen se tyttö kauniin saaren
Ja se tyttö aaltojen
Sen tunnen
Ja olen perijätär päällikön
Vereni muistaa merenkävijät
Ylväänä tiensä löytäneet
Sen tuntee
Olen kulkenut jo pitkälle
Olen päässyt kauas
Olen oppinut ja ymmärrys
Kutsun tuntee
Eikä kutsu tää kaukana soi
Nyt sen huomaan
Kuin aalto vain
Vuoroin nousee, laskee
Sua kiitän kun saavuit sä Viisauden tuomaan
Tää minne vie
Nyt löydän tien
Olen Vaiana
Olen Vaiana Motunuilta.
Nousen veneeseeni -
ja matkaan meren ylitse -
ja palautan Te Fitin sydämen.
Te Kä ei voi seurata meitä veteen.
Jos pääsemme valliriutan ohi,
pääsemme Te Fitille.
Mutta et sinä sitä ymmärrä,
koska olet kana.
Ei!
Heihei! Ei, ei.
Hyvä!
Te Fiti.
Maui!
Sinä palasit.
Mutta koukkusi.
Yksi isku, niin se...
Te Kän on saatava minut ensin.
Suojelen sinua, Valittu.
Mene pelastamaan maailma.
Maui.
Kiitos.
Eipä kestä.
Tahuu!
Kuumaa, kuumaa!
Hei, Te Kä!
Hain pää!
Tahuu!
Vaiana!
Vie sydän spiraaliin!
Te Fiti,
se on poissa.
Te Kä!
Päästä hänet luokseni.
Meren toiselta laidalta saavun
Ja tunnen sen
Sydän viety On suunnaton kaipuu
Mut ethän siihen taivu
Sisin piiloutuu vaan
Tyhjyys kun kuoren saa
Se, mitä oikeasti olet.
Te Fiti!
Kana on hengissä!
Olen pahoillani koukustasi.
Koukun kanssa tai ilman.
Olen Maui.
Te Fiti!
Miten oletjaksellut?
Kuule, se mitä tein,
oli väärin.
En voi selittää sitä.
Olen pahoillani.
Olisi epäkohteliasta kieltäytyä jumalattaren lahjasta.
Tahuu!
Kiitos.
Arvostan syvästi ystävällistä elettäsi.
Tahuu.
Sinua tulee ikävä, rimppakinttu.
Voisit tulla mukaan.
Kylässä tarvitaan loistavaa navigoijaa.
Heillä on jo yksi.
Nähdään jossain, Mäui.
Nähdään jossain, Väiäna.
Tahuu!
Äiti! Isä!
Vaiana!
Saatoin mennä vähäsen riutan tuolle puolen.
Hyvin tehty.
Hän tuli takaisin!
Vaiana!
Pua!
Vaiana!
Tervetuloa kotiin!
Ja aina kauemmas
Taas uusi saari eteen kohoaa
Ja kun uuteen rantaan astun taas
Niin aina kotisaareen tunnemme tien
Vain merenkävijä sen nähdä saa
Kun sukupolvi toisen jälkeen Taidon pidemmälle vie
Tunnemme tien
Loistaa
Tahdon loistaa
Eipä siitä ollut apua.
Olen edelleen ylösalaisin.
Tönäiskää vähän.
Ihan oikeasti?
Jos olisin Sebastian, jolla olisi siisti jamaikalainen korostus,
auttaisit minua varmasti.
Tiedät sen itsekin.